Innhold

1	Innledning	1

2	Målgruppe og avgrensning	1

3	Definisjoner	1

4	Gjennomføring	1

4.1	Indikasjon for prøvetaking	2

4.2	Isolering	2

4.3	Håndhygiene	2

4.4	Desinfeksjon av flater og utstyr	2

4.5	Forebyggende tiltak	2

4.6	Økt forekomst eller utbrudd	2

5	Referanser	2

6	Endringer siden forrige versjon	3

Innledning

Toksinproduserende Clostridioides difficile er en av de hyppigste årsakene til diaré oppstått i sykehus. Pasienter som har fått antibiotikabehandling, spesielt langvarig bruk og/eller bredspektrede midler, er utsatt for Clostridioides difficile-infeksjon. Bakterien overføres fekal-oralt, fra person til person eller indirekte via forurensende omgivelser. Sporer fra Clostridioides difficile kan overleve lenge i sykehusmiljøet. Diaré oppstått i sykehus hos pasienter som behandles med antibiotika må ansats å være forårsaket av Clostridioides difficile, med mindre annen årsak er sannsynlig.

Målgruppe og avgrensning

Alle ansatte med pasientkontakt.

Definisjoner

Clostridioides difficile (tidligere kalt Clostridium difficile) er en anaerob, sporedannende tarmbakterie som er en av de vanligste årsakene til diaré som følge av antibiotikabehandling i helseinstitusjoner.

Gjennomføring

Basale smittevernrutiner, spesielt håndhygiene er de viktigste tiltakene for å hindre smitte fra kjente og ukjente smittekilder. Bakterien kan overleve i lang tid på gjenstander i et sykehusmiljø, og helsepersonell kan være bærere av bakterien på hendene. Bakterien kan ved kontaktsmitte overføres til andre pasienter.

Indikasjon for prøvetaking

Det er bare indikasjon for å ta avføringsprøve av pasienter med symptomer (diaré). Prøven kan være positiv i mange uker etter gjennomgått Clostridioides difficile-infeksjon, og skal derfor ikke tas av pasienter som ikke har symptomer.

Isolering

Pasienter med symptomer på mistenkt eller påvist Clostridioides difficile-infeksjon skal isoleres etter retningslinjene for kontaktsmitte. Isolasjonen oppheves når pasienten har vært uten diaré i ett døgn (24 timer). Påvisning av toksin kan ikke brukes for å avgjøre om isolasjonen skal oppheves, toksinprøven kan være positiv i mange uker etter at pasienten er blitt frisk.

Håndhygiene

Alkoholbasert hånddesinfeksjon er standardmetode og har mange fordeler fremfor håndvask når det gjelder å hindre generell smittespredning. Dersom hansker er benyttet, og de fjernes med riktig teknikk slik at hendene ikke kontamineres i prosessen, er trolig både hånddesinfeksjon og håndvask egnet som metode for håndhygiene ved både kjent og mistenkt Clostridioides difficile. I enheter med økt forekomst av Clostridioides difficile-infeksjoner, eller ved utbrudd kan det være aktuelt å erstatte alkoholbasert hånddesinfeksjon med håndvask. Det er viktig å være klar over at dersom håndvask skal være effektiv må den vare i 30-60 sekunder.

Desinfeksjon av flater og utstyr

Clostridioides difficile danner sporer, og disse er resistente mot alkohol og oksydative midler (Virkon®). Det bør derfor benyttes sporedrepende midler, se Rengjøring og desinfeksjon av flater, inventar og utstyr. Utfør daglig desinfeksjon av alle kontaktpunkter (dørhåndtak, kraner, sengegjerder og lignende) i tillegg til flekkdesinfeksjon ved synlig forurensing.

Forebyggende tiltak

Restriktiv bruk av bredspektret antibiotika er viktigste ledd i forebygging

Økt forekomst eller utbrudd

Ved mistenkt eller påvist utbrudd av sykehusinfeksjoner skal Smittevern, Seksjon for pasientsikkerhet varsles tlf. 91 81 66 75/ 91 81 77 35.

Referanser

Interne referanser

1.2.9.2-01	Basale smittevernrutiner (oversikt)
1.2.9.2-05	Håndhygiene
1.2.9.2-09	Rengjøring og desinfeksjon av flater, inventar og utstyr
1.2.9.2.2-08	Rengjøring og desinfeksjon av medisinsk utstyr.
1.2.9.3-08	Kontaktsmitteregime
1.2.9.8-01	Varsling om smittsomme sykdommer og utbrudd

Eksterne referanser

2.12.11 Clostridioides difficile - FHI

Endringer siden forrige versjon

Ny mal

Små endringer i tekst